Tidligere:
Tænk, hvis vi går glip af noget godt, fordi vi er bange.
Hvad fanden er det? Han skal håbe, jeg ikke finder ham.
- Ødelæg ikke mine ting igen! - Skøre kælling.
Vi ønsker at indkalde endnu et vidne: Kathryn Kennish.
Efter vi opdagede forbytningen, har der været det ene efter det andet.
- Nu er det nok! - Fint.
- Må jeg bo her lidt? - Ja, kom ind.
Hej. De vil have os med i retten. Er det i orden med dig?
Det er fint.
Så du Kathryns dekorationer? Græskarret har vist kastet op.
Jeg ved det.
Hvad skal du i morgen? Ikke arbejde, vel?
Jo, restauranten har græskarmenu, og tjenerne skal klæde sig ud.
Det bliver sikkert sjovt.
- Forstyrrer jeg? - Det er bare en fra arbejdet.
- Du elsker virkelig det job. - Ja, det gør jeg.
- Hej. - Hej. Græskartastisk!
- Tak. - Det bliver et festmåltid.
Lækkert.
Pølser, chips og øl.
- Og... min far ringede. - Seriøst?
Jeg fik et chok. Jeg har ikke hørt fra ham længe.
Jeg troede, han var i Marokko, men han er i Mexico.
Begge begynder jo med "M".
Husker du ham gadeartisten JR?
Ham franskmanden, der dækkede tagene i Kenya med vinylplakater.
Min far har hørt, han skal arbejde i Mexico.
Ingen ved hvad, men min far og hans slæng vil være med.
- Du burde tage derned. - Ja, til jul. Når jeg har penge.
- Og du har betalt mig tilbage? - Ja, når jeg har betalt dig tilbage.
Ignorer den. Fortsæt bare.
Jeg havde tænkt mig at stoppe i Austin på vej derned...
Det er tredje gang på en time.
Tag den, ellers ringer hun til politiet.
- Hallo? - Bay... skat?
- Hej. - Hvornår kommer du hjem?
- Jeg er ikke helt sikker. - Jeg vil høre, hvad hun siger.
Kan du ikke komme hjem, så vi kan snakke om det?
- Er far der? - Nej.
- Spørg, hvor hun bor. - Jeg kan jo høre ham.
Vi vil bare have dig hjem igen.
Det lyder ikke, som om far vil have mig hjem.
- Jo da. - Stryg hende ikke med hårene.
- Jeg klarer det, John! - Jeg må smutte.
Bay, jeg... Bay?
- Vil de have dig hjem? - Mor frygter naboens snak.
Far vil blot skælde ud.
Så bliv her lidt.
Det tror jeg, jeg gør.
- Er det dig, der er Daphne? - Ja...
- Jeg er Michelle Natterson. Ejeren. - Rart at møde dig.
Jeg vil gerne snakke med dig om dit forhold til Jeff Reycraft.
- Fint. - Ikke her.
- Er der noget galt? - Det ved jeg ikke endnu.
- Kommer du med? - Ja da.
- Jeg kan jo søge om at blive myndig. - Hvad betyder det?
At man kan gøre, hvad man vil, uden forældres indblanding.
En pige på Buckner gjorde det for at rejse til Paris og blive model.
Man må bevise for dommeren, at man klarer sig uden dem.
I min verden flygter man bare.
Zarra! Kom frit frem.
- Det er Smak. - Hvad gør vi?
Er hun ikke derinde? Pis! Lad os tjekke derovre.
Væk fra vinduet. Duk dig!
De tjekker alle...
- Hvad gør du? - Ringer til politiet.
Lad være! Så bliver vi arresteret som sidst.
- Vi må flygte. - Det går ikke.
- Hvad gør vi? - De finder os måske ikke.
Zarra! Kom frit frem.
Der går rygter om, at mr Reycraft har et forhold til en af de ansatte.
Det tager vi meget alvorligt. Vores advokat undersøger sagen-
- men jeg må vide, hvor alvorligt det er.
Jeg kan ikke følge med. Jeg venter på tolken.
Du bliver ikke fyret for at sige sandheden. Jeff skader dig ikke.
Jeg er ikke et offer. Jeff er min chef. Det er alt.
Du blev forfremmet fra opvasker til kold jomfru meget hurtigt.
Fordi jeg gjorde mit arbejde og hjalp andre.
- Var det mod seksuelle tjenester? - Nej!
Havde du og Jeff et forhold, eller har I det nu?
Nej...
- Bad han dig sige det? - Nej.
Jeg blev inviteret ud af en kollega, men sagde nej.
Så blev han fyret, fordi han begik fejl.
Jeg tror, det kan skyldes det.
- Har Jeff problemer? - Jeg samler blot information.
Når jeg kommer til bunds i sagen, gør jeg de nødvendige tiltag.
- Tror du, de er gået? - Det ved jeg ikke.
Tænk, hvis de venter på os.
- Bay, er du der? - Det er min bror.
Jeg fik din besked. Her er din taske.
- Hvor er din bil? - Rundt om hjørnet.
Vi må af sted nu!
- Er der noget galt? - De er her måske stadig.
Hvem?
- Der er de! - Kom så! Løb!
- Løb! - Skynd jer! Kom så!
- Lås op! Lås op! - Prøv igen. Skynd dig!
- Jeg prøver! - Kom så, kør!
Kom så, kom så!
Ind med dig. Kør!
Sig det ikke til mor og far.
Det med at blive jagtet af maskerede mænd?
- Hej. - Hej.
- Bay, vi må snakke sammen. - Hej.
Alene.
Forældre elsker mig.
- Jeg skrev, at jeg var hos Zarra. - Meget betryggende.
- Du vil tydeligvis ikke have mig her. - Du skal ikke stjæle og lyve.
- Jeg undskyldte jo! - Stop, begge to!
Du vil gerne være selvstændig, men du er stadig vores ansvar.
Vi ved ikke, hvor Zarra bor...
- Hun er 19 år, ikke ni. - Tal ikke sådan til mor.
Vi vil være sikre på, at du er tryg-
- men efter den senere tids hændelser er det ikke sært, at vi er bange.
I har ret. Jeg beklager.
- Må Zarra og jeg overnatte her? - Overnatte? Du bor her.
- Den pige... - Hun har et navn. Det ved du.
Jeg kommer bare med Angelos skjorte til retssagen.
Regina, må min veninde sove hos dig?
- Nej! - Jeg spurgte Regina.
- Begge huse er mine. Jeg siger nej. - John!
- Hvad? - Hvad opnåede du med det?
- Vi skal være forældre. - Jeg prøver at være mor...
Hvorfor lader du ham tale sådan til dig? "Begge huse er mine!"
Han er ked af det og har meget at tænke på.
Det er han altid!
Opvæksten kan ofte være værre for forældrene end for børnene.
- Tager du hans parti? - Jeg forstår ham faktisk.
I skændes over retten til Daphne, men du er ligeglad med mig.
Bay...
Hader din far alle Bays venner?
Kun dem, der bor i en trailerpark og bliver jagtet af vrede mænd.
Det er godt for forkælede unger at se den virkelige verden.
Især hvis de vil skabe kunst.
Jeg kender dig ikke og har intet imod dig.
- Men Bay må ikke komme til skade. - Det ønsker jeg heller ikke.
Hej... Du kan ikke blive her, men jeg skal.
- Jeg beklager. - Jeg hørte råberiet.
Jeg bor hos Eight Ball. Han henter mig.
- Hvad med vognen? - Eight Ball tog forbi.
Smak og hans slæng var der stadig.
- Hvad med dine ting? - Det er nok ikke mine ting mere.
Vi ses.
- Hvad sagde du til hende? - Intet.
Ved andre det? Melody? Din mor?
- Langsommere. - Hvad sagde hun?
Lad mig gætte: "Vi er på din side. Du kan fortælle os alt."
Til mig sagde de: "Opdager folk, at du har bollet en ansat -
- bliver du kok på White Castle."
- Du snakker for hurtigt. - Sikken katastrofe.
Alle de år er spildt. Jeg er en idiot.
- Det skal nok gå. Det lover jeg. - Ja... Sikkert.
- Hej. Kører du allerede? - Ja, får du et lift til retten?
- Ja. Hvor skal du hen? - Køre mor på apoteket og et ærinde.
- Har ærindet et navn? - Ja, arbejdsformidlingen.
- Stoppede du endelig i salonen? - Nej, nogle vil undgå arbejdsløshed.
Geraldo sagde, jeg mister jobbet, hvis ikke jeg kommer snart.
- Jeg beklager. - Jeg forstår ham.
- Kører vi? - Hvis du sidder hårdt i det...
Vil du forsørge hende med det snedkerjob, du droppede?
Det kan blive anderledes for os efter retssagen.
Tag ikke glæderne på forskud.
Vi ses senere.
- Har du hørt noget? - Jeg har sendt ham otte beskeder.
- Tror du, de tjekker telefonen? - Kan de gøre det?
Tænk, hvis han bliver fyret.
- Du tvang ham ikke til noget. - Men jeg ville det.
Jeg forstår ikke. Har du problemer?
Måske. Aner det ikke.
De sagde, Jeff var i en magtposition. At han burde have vidst bedre.
- Kan det være godt, de fyrer ham? - Hvad? Det er da forfærdeligt.
I kan date, så længe I ikke arbejder sammen.
Der har vi det!
- Hvad er "det"? - Jeg må smutte. Tak.
- Hej. - Orv!
- Meget... farverig. - Ja.
- Har du selv malet den? - Sammen med en ven.
- Skal du noget? - Jeg giver nogle ting væk.
- Giver du dit malergrej væk? - Fik du kameraet af Daphne?
Ja, nogle af dine billeder var der stadig.
- Det så ret farligt ud. - Det var intet.
Hvem er ham fyren? Og pigen med kniven?
- Er du da betjent? - Jeg er bare bekymret for dig.
Det tilfalder ikke dig mere. Det er ikke dit job. Jeg må smutte.
JEG SIGER OP, DET ORDNER SIG
DET GØR DET BLOT VÆRRE
- Hej. - Hvad er der?
- Ikke noget. - Hvad er det, du ikke fortæller mig?
Jeg prøvede at ordne noget, men jeg gjorde det bare værre.
- Hvad? - Jeff, kokken. Min chef...
Alt gik så godt, men så ville ejeren snakke med mig om ham...
- Snakke med dig? - Nu er Jeff så vred på mig.
- Mister du jobbet? - Jeg har sagt op.
- Sagt op? Hvorfor? - Jeg blev nødt til det.
Vi kunne ikke være sammen, og han kunne jo ikke sige op.
Vent lidt. Være sammen?
Er du sammen med Jeff? Det var blot en flirt. Han datede jo Melody!
Jeg ved, han er ældre og er min chef, men det betyder intet.
Tvang han dig til at sige op? Har du glemt, hvor svært det er at få job?
Han tvang mig ikke. Jeg troede, du ville støtte mig.
Hvorfor skulle jeg støtte noget så upassende?
Du er ikke den bedste rollemodel, når det gælder mænd.
Tag tilbage, drop ham, og få jobbet igen.
Du lytter ikke til mig. Jeg vil have ham mere end jobbet!
Har jeg lært dig at droppe alt grundet en mand?
Det må du have lært af Kathryn. Ikke af mig.
- Daphne... - Regina, Daphne, de er klar nu.
Undskyld...
Åh gud.
Alle er her, Bay. Ring, når du hører denne besked.
- Stadig intet? - At hun kan gøre det i dag...
- Vi må ind. Alt vel? - Nej!
Jeg troede ikke, du kunne irritere mig mere...
- Er alt i orden? - Ja. Vi ses derinde.
Sig til, hvis jeg kan hjælpe med noget.
Det der skulle have været vores liv.
Jeg skrev bogen for at forstå det, der skete.
- Og tjene lidt penge? - Jeg donerer overskuddet.
- For du behøvede ikke penge? - Protest!
Godkendt.
- Hvem er Brizia Muñoz? - Hun er sygeplejerske.
Hun arbejdede på hospitalet den aften, Bay og Daphne blev forbyttet.
- Du gav hende penge? - Ja.
Hun skulle vidne om, hvor dårligt hospitalet behandlede de ansatte.
Hun skulle vidne for os, men ændrede mening, da hun mistede jobbet.
Jeg lånte hende penge, til hun fik et nyt job.
Du er gavmild. Du giver til velgørenhed og til fremmede.
Det var det eneste rette.
På side 122 i bogen skriver du:
"Forbytningen gør, at jeg føler mig heldig. Jeg fik mere end ønsket."
Jeg blev genforenet med datteren, jeg fødte.
Det er en velsignelse.
- Hvorfor er vi så her? - Undskyld?
Hvorfor skal juryen sidde her og høre på dit søgsmål-
- når forbytningen, ifølge dig, har gjort dit liv bedre?
Protest!
- Nej, jeg vil svare på det. - Afvist.
Jeg tog på hospitalet for at føde.
Jeg kom hjem med et barn, der ikke var mit.
Indser du, hvor knust jeg er over at vide...
...at det liv, jeg satte i verden...
...blev taget vare på af en, jeg ikke engang kendte?
Jeg gik glip af 16 år. Babyårene...
Alle de gange, Daphne havde det skidt... Jeg var der ikke for hende.
De små øjeblikke... Alle minderne sammen.
Jeg gik glip af det.
Vi gik glip af det.
Det kommer jeg mig aldrig over. Aldrig.
Så det, du siger, er, at hvis du kunne gå tilbage i tid-
- og ændre forbytningen, så gjorde du det?
- Og aldrig lære Bay at kende? - Ja.
I et parallelt univers, hvor forbytningen ikke fandt sted-
-ville du ikke have været Bays mor.
- Protest! - Afvist.
Nej, selvfølgelig ikke.
Du ville ikke have ændret forbytningen?
Nej... det ville jeg ikke.
Ikke flere spørgsmål.
Men...
Hej. Hvad laver du her? Skulle du ikke i retten?
Jeg var på vej, men så slog det mig...
JR er en legende, og vi får aldrig chancen for at arbejde med ham igen.
- Godt så... - Jeg vil med.
- Seriøst? - Kom så.
- Nu? - Hvorfor ikke?
Vi kan blive her og kæmpe med Smak, eller vi kan smutte.
Jeg vil gerne møde Papa Zarra.
Så tager vi da til Mexico.
- Har du brug for noget? - Nej, jeg klarer mig.
Så smutter vi.
Nu tror Daphne, jeg ikke vil have hende.
Det, du sagde, betyder ikke, du ikke elsker hende.
Jeg kunne ikke sige, jeg ville ønske, vi aldrig havde haft Bay.
Nu kan hospitalet påstå, at vi ikke led skade.
Vi må håbe, dit vidneudsagn rørte juryen.
Alt kan ske. Vi må bare vente.
- Har nogen hørt fra Bay? Har du? - Nej.
- Hvad laver han her? - Jeg skrev til ham. Jeg tænkte...
Tror du, hun ville... Ville hun det?
Hej...
- Har du hørt fra Bay? - Jeg snakkede med hende i morges.
Hun pakkede bilen. Jeg fik følelsen af, hun var på vej et sted hen.
- Han så hende... - Jeg forstod.
Hun er nok hjemme og tegner grimme billeder af mig-
- men jeg sporer hendes telefon, så jeg ved, hvor hun er.
Og hun er i...
Oklahoma? Hvad laver hun i Oklahoma?
- Jeg ved, at Zarras far bor i Mexico. - Mexico?
- Jeg kører efter hende. - Jeg tager med.
- Nej, du tager ikke med. - John... Lad ham komme med.
- Jeg bliver hos mor. - Fint.
Ring, når du ved noget.
Jeg har haft lyst til at se Frida Kahlos hus, siden jeg var ni.
Oaxaca skulle være utrolig.
- De flotte frugtmarkeder. - Og chokolademole.
- Vi skal se og gøre alt. - Guacamole til alt!
Nej, Margarita til alt!
- Hvor længe bliver vi? - Jeg ved det ikke.
Installationerne kan vare ugevis, og han skal også til Cuba.
Jeg vil se Cuba, før turisterne ankommer.
Ja...
Hvor er hun nu?
San Antonio? Det er tre timer fra grænsen.
- Vi finder hende. - Tror du? Har du mødt hende Zarra?
Jeg troede, militærfyren blev et problem.
Jeg var ikke bekymret for dig. Det burde jeg have været.
Hvad foregår der?
Kathryn ville give frihed, jeg regler og konsekvenser. Intet virkede.
Jeg ved, du havde det svært sidste år, så hvad gør jeg?
Hvordan kan jeg hjælpe Bay?
- Hvad er der? - Det ved jeg ikke.
Jeg havde ikke tænkt mig at være borte så længe.
Jeg ved ikke, hvad jeg tænkte.
- Det er ikke en jordomrejse. - Nej, det lyder fedt. Det er bare...
Jeg sagde intet til Daphne. Jeg har lidt dårlig samvittighed.
Send hende et postkort eller en mail fra Mexico.
- Du kan jo bruge Skype... - Ja. Det går nok.
Sidste år...
Forældrene... Levede i deres egen verden.
Du knuste ting. Så de skulle høre på dig.
Så de spurgte dig...
Fordi du ikke kunne sige det.
Vi må videre.
Flæskesværene på forrige tank havde været bedre.
- Åh, nej! - Pokkers!
De tog resten af pengene.
Lagde du pengene i soveposen? I bilen?
Undskyld.
Hvor meget har vi tilbage?
53 dollar. Du?
- 80. Hvor langt er der til din far? - Jeg er ikke helt sikker.
Måske skulle du ringe til ham?
Jeg sagde, jeg kom, men jeg har ikke fået svar endnu.
Så du aner ikke, hvor han er, eller hvor vi skal hen?
Jo, det gør jeg egentlig.
- Har vi noget sted at bo? - Jeg skal nok finde ham!
Vi sover i bilen, sparer penge til benzin og fortsætter sydpå.
De stjal mit pas. Jeg kommer ikke over grænsen uden pas.
Vi finder ud af det!
- Bryder du sammen? - Nej!
- Vi kan bare køre tilbage. - Nej.
Fint. De tog i det mindste ikke bilen.
- Hvorfor sagde du op? - Nu er alt i orden.
- Det bad jeg dig ikke om. - Jeg ved...
Vi ser skyldige ud nu, vi ligner løgnere.
Hvis ikke jeg arbejder for dig...
Du arbejder ikke for mig mere. Hvad så?
Så kan vi være sammen.
Skat... Jeg er verdens mest egoistiske mand.
Jeg kan bare få mig et andet job.
- Jeg vil bare være sammen med dig. - Daphne...
Åh, nej...
Jeg holder meget af dig...
Men jeg er forelsket i dig.
Du vil finde en, der er meget bedre end mig. Meget bedre.
Jeg ved, hvad det betyder.
Det betyder, du ikke føler det samme.
Du var en... gave.
Som jeg ikke havde forventet.
Hvis jeg lukker øjnene, kan jeg forestille mig hvad som helst.
Nu åbner jeg mine øjne, og så går jeg.
Jeg beklager virkelig.
- Zarra! Zarra! - Hvad?
Væk med jer! Jeg har en kniv.
Det passer forhåbentlig ikke.
- Far? - Ja.
- Emmett? - Alt vel?
- Hvad i... - Ja da! Hvad laver I her?
Hvordan fandt I mig?
- Sporede du os? - Det stemmer.
Må jeg snakke med dig, Bay?
Venter du her?
- Emmett? - Han forstod, du var smuttet.
- Hvad laver du, Bay? - Jeg skal til Mexico.
- Vi skal male med Zarras far. - Mexico?
Og muligvis Cuba.
- Det er ambitiøst. - Måske ikke min bedste plan.
- Hvorfor ikke? - Ingen penge, intet pas...
Det kan blive et problem.
Jeg dropper ikke min gadekunst. Det kan jeg ikke.
Det er den, jeg er. Det, jeg elsker. Det er det, der gør mig til... mig.
Hvis ikke jeg må gøre det mere, bryder jeg sammen.
Det er nøjagtig sådan, jeg ville have det...
...uden dig.
- Hvad skal vi gøre? - Jeg ved det ikke.
Jeg tror ikke, vi løser det på denne parkeringsplads.
Din mor er helt ude af den. Det er begge dine mødre.
Du kan ikke klandre dig selv.
Havde jeg støttet Bay, var hun måske ikke smuttet.
Hun klarer sig. De finder hende.
Oven på det sagde jeg alle de forkerte ting til Daphne.
- Om Bay? - Nej, om ham fyren, hun datede.
- Hvad er der med ham? - Han er hendes chef.
- Hvad mener du med "chef"? - Bare glem det.
- Nej. Hvor gammel er han? - Øh... 27-28.
Hvilken slags mand dater en 16-årig?
- Hvor er hun? - Hun svarer ikke på sms'erne.
Angelo... Angelo, hvor skal du hen?
Jeg vil snakke med ham, som synes, det er i orden at date en skolepige.
Regina! De har fundet Bay. Hun har det godt og kommer hjem.
Gudskelov! Jeg må låne din bil. Angelo tog min.
Fint. Hvorfor?
- Daphne dater sin chef. - Jeff?
- Hvad sker der for vores børn? - Vi tager den i bilen.
Angelo er på vej til Maize.
- Åh, nej... - Netop.
Kom så!
- Daphne? - Hvad laver du her?
Hvad skete der? Hvad gjorde han mod dig?
Hvordan ved du det?
Vent, Angelo! Du må ikke gå derind. Angelo!
Hvor er køkkenet? Jeg vil snakke med kokken.
Er du Jeff? Er du?
- Jeg vil snakke med kokken! - Jeg er kokken.
- Angelo! - Daphne? Hvem er du?
- Jeg er Daphnes far. - Åh gud!
Du rører aldrig min datter igen! Aldrig!
Kan nogen få denne tosse ud af mit køkken? Nu!
I kan følge efter mig og Emmett.
Hvor er hun?
"Brugte resten af pengene til en busbillet. Sæt det på regningen."
- Vil du køre efter hende? - Nej. Hun klarer sig.
- Må jeg køre sammen med dig? - Selvfølgelig.
Så I... Fint, I følger efter mig.
Tænk, at du kørte helt hertil for at finde mig.
Jeg vil altid følge efter dig.
Daphne, alt vel?
- Åh, min skat... - Jeg er så ked af det.
Du skaffede mig jobbet, men nu har jeg ødelagt alt.
Det er helt i orden. Det skal nok gå.
Det skal nok gå.
Ærede jury, er I kommet frem til en kendelse i de to sager?
- Ja, dommer. - Hvad siger I?
I sagen Kennish mod Children's Hospital i Kansas City-
-giver vi sagsøger medhold.
- Sagsøger tilkendes en dollar. - Hvad?
Ro i salen!
I sagen Sorrento mod Children's Hospital i Kansas City-
-giver vi Angelo Sorrento medhold.
Sagsøger tilkendes fem millioner dollar.
- Hvad? - Ro i salen!
Tak til juryen. I kan nu forlade salen.
Retten er hævet.
- Jeg beklager. - Det er i orden, Craig.
Det handlede ikke om penge. De handlede forkert. Nu er det afgjort.
Vi vandt. Vi fik vores vilje.
Ja, og Angelo er nu en rig mand. Han fik også det, han ville.
Nogle mennesker har heldet med sig.
- Tillykke! - Hvad mener du?
Du er gift med ham. Halvdelen af pengene er dine.
Tror du, han bliver, når han får pengene?
Det ved jeg ikke.
Husker du, hvordan det var, før du opdagede alt dette?
Jeg mener som dagen før?
- Min sidste normale dag. - Jeg husker det.
Det var sæsonens første kamp.
Mor og jeg skulle spise pizza et sted, der er lukket nu. Sal's.
- Stedet med hvidløg? - Du kender da ikke Sal's!
- De havde billeder af far på væggen. - Åh gud! Vi var der tit.
Det var vi også!
- Tror du, vi var der samtidig? - Det må vi have været.
Tænk, hvis vi sad ved siden af hinanden og så hinanden.
Vi anede ingenting.
Hvorfor følte vi ikke noget? Hvorfor fattede vi intet?
Sådan er det. Dagen før, dit liv forandrer sig, føles helt almindelig.
- Hej. - Hej.
Jeg leder efter Angelo Sorrento. Ved I, hvor han er?